Doar un minut.
Crezi că eu sunt de vină pentru moartea lui Dears?
Da.
Nu sunt. Dar dacă aș fi fost, m-aș aștepta la un pic de simpatie din partea ta, Jimmy.
Tu știi exact ce simți.
Ești în regulă?
Nu m-ai văzut așa. OK?
Bine.
Ce s-a întâmplat?
Bilborough a fost partenerul meu. Mă apucă din când în când.
Nimeni nu te învinovățește.
De ce, ar trebui?
Pentru ce?
Ce vrei să știi? Ce-ai auzit?
Albie ți-a spus o mulțime de rahaturi.
L-ai lăsat să plece, el l-a ucis Bilborough.
Nimeni nu te învinovățește.
Cară-te!
Deci ai spus la toată lumea?
Ce?
Că Bilborough a murit din cauza mea.
Nu am spus.
Nu am spus!
- Atunci tu. - Greșit.
Minți!
Uite, dacă vrei să vorbești cu cineva despre asta...
Oh, Dumnezeule!
Știi ce o să spun,
dar am de gând să o spun oricum. Bine?
Bine.
Dacă nu ți-ai fi băgat tu nasul, băiatul ar mai fi încă în viață.
Și moartea Joannei ar fi fost rezolvată. Totul s-ar fi terminat.
- "Terminat"? - Da, terminat.
Dean s-a sinucis. Joanne a murit făcând divorț.
Caz închis.
Dean s-a sinucis pentru că Joanne a fost omorâtă.
Sunt multe motive pentru care cazul ar trebui să rămână deschis. Afurisitul de Pilat din Pont ar ști...
Fitz!
Nu am fost plătit.
Am nevoie de o factură.
Vreo șansă pentru un avans?
Nicio șansă.
Te înșeli.
Joanne a fost omorâtă și voi dovedi.
Să știi că nu e nevoie.
Voiam să-l fac să-i vină mintea la cap.
Mă descurc. Întotdeauna mă descurc.
Nu am nevoie de milă.
Trebuie să-mi continui viața, să-mi plătesc facturile,
și să închid monstrul vinovat în pivniță până când o să mă simt destul de puternic să mă confrunt cu el.
Și când va fi asta?
Câte animale sunt închise acolo jos?
Cât timp va dura până când vor sparge ușa și te vor face bucăți?
Nu. Eu vorbesc. Eu sunt doctorul, tu ești polițistă, îți aduci aminte?
Mă vezi dirijând traficul? Nu. Știi de ce?
Nu e domeniul meu de expertiză.
Nu vinde castraveți grădinarului.
Atunci nu-mi mai spune rahaturi.
Eu sunt prietena ta, nu-i așa?
Crede-mă, nu e vorba de milă.
Îți ajung 250 de lire?
O să mi-i dai înapoi când o să-ți primești banii.
Mulțumesc.
Știu că e cam devreme, dar...
Știu, dar o băutură ar merge la fel de bine.
Îl am mereu în fața ochilor,
în acea celulă, singur.
Ce trebuie să fi simțit.
Michael, ce s-a făcut, s-a făcut.
- N-ar fi trebuit să-l implic. - Nu te învinovăți. Nu e vina ta.
Dar este. Dacă Michael ar fi făcut ceea ce ar fi trebuit să facă,
nu ar fi fost arestat și noi n-am fi intrat în încurcătura asta.
Kenneth are dreptate, Michael.
Totuși, a murit în custodia poliției,
instinctul meu îmi spune că ei vor dori să închidă cazul.
Oh, Kenneth, crezi asta?
Sunt sigur.
Mi-aș dori să pot fi la fel de sigur de Dr. Fitzgerald.
Dar amintiți-vă că am căzut de acord. Vorbim ca un grup, cu o singură voce.
Atâta timp cât suntem un grup, suntem invulnerabili.
Nu am mai făcut asta de secole.
Nu cu cineva.
Nici eu.
Nici cu Judith?
Nu-mi amintesc când a fost ultima oară. Obișnuiam să facem asta, dar apoi ne-am oprit.
'85. Rioja (vin).
Cred că s-a terminat între mine și Judith.
De data aceasta s-a terminat.
Ești sigur că e în regulă?
O cutie poștală mare, generoasă.
Mi-am încheiat cazul.
Cred că ar trebui să plec, nu-i așa?
Nu.
Ai atâtea pe cap, Fitz, Nu cred că...
Am nevoie de tine.
Eu te voi susține, Fitz, față de Wise, de Jimmy... Față de oricine.
Nu așa.
- Cum? - Știi tu.
Nu știu.
Anticipând deja eșecul, retragerea.
Fă-mă spun orice, iar apoi poți să te absolvi de orice răspundere.
Te rog, nu, Fitz.
OK. O s-o fac pentru mine.
Te-am adus în casa mea,
am luat toate măsurile ca să mă asigur că e cât se poate de neprimitoare.
Ce mesaj transmit?
Îți dau o șansă, o ocazie ca să găsești o cale de scăpare.
Ceea ce înseamnă, desigur, că apoi pot da toată vina pe tine.
Am încercat. Am încercat. Ea mi-a arătat drumul, dar nu s-a putut distanța.
Sunt încă plin de vânătăile tuturor greșelilor pe care le-am făcut,
așa că ușurează-mi sarcina și pleacă, vrei?
Lasă-mă în pace. Șterge-o. Cred că te iubesc.
Nouă inci de Margherita cu anșoa.
- Ticălosule! - Ce?
Ai neobrăzarea să spui așa ceva!
"Nouă inci de Margherita cu anșoa"?
Nu-mi place anșoa!
Crezi...
Kenneth, chiar crezi că acum ne vor lăsa în pace?
Oh, sunt sigur.
În curând se va termina coșmarul ăsta.
Draga mea, îmi pare rău,
Îmi pare atât de rău.
Am fost slab și am cedat.
Virginia, nu te merit.
Dar nu voi mai face această greșeală.
Știu.
Te iubesc.
Te iubesc atât de mult.
Ești sigur?
Nu.
Hârtie nasoală, cafea nasoală. Bună.
Nu am avut niciodată o mică discuție, așa-i?
Oh, Doamne!
Uite, îmi pare rău.
Mama știe?
Nu, nu, nu încă.
- Mama ta m-a părăsit, dacă-ți mai amintești. - Eh?
Nu, nu-i așa!
Ea nu te-a părăsit! Tu ai alungat-o pentru că ești un...
Pentru că ești un cretin!
Da, ei bine, probabil că ăsta e un rezumat corect al faptelor.
Sunt mai mare decât ea!
Nu prea cred.
Ce-ai vrea să fac?
Să-mi petrec restul vieții mele ca nenorocitul de Cliff Richard?
Și ăsta e al mamei mele!
O să fie bine.
La revedere.
Bună dimineața.
Unde păstrăm grămada de desene găsite în patul lui Dears?
În cabinet.
Doar că au fost găsite în garderoba lui.
Da.
Ai spus că în patul lui.
Nu. Nu, n-am spus.
Ba da, ai spus. Nu-i așa că a spus?
Patul lui Dears, așa ai spus.
Ce încerci să spui?
Tu ai început.
Nu.
Nu, haideți băieți,
scuipați tot.
Cine a stat deasupra?
Astea sunt taxele mele la zi.
Nicio problemă.
Bănuiesc că preferi cash?
Fitz ar mai dori încă o săptămână în cazul Joanne Barnes.
Nici gând. Legistul o mai reține două zile.
- Dă-mi până atunci. - Beck tocmai încheie cazul.
Au murit doi oameni, șefule. Amândoi făceau parte din aceeași sectă religioase,
care îi include pe Kenneth Trant, pe directorul școlii lui Joanne
și pe Michael Trant care a fost șeful lui Dears.
Fitz ar vrea să-i interogheze pe cei patru Trants și cred că ar trebui să fim de acord.
Îmi ceri să mă joc cu timpul și cu banii poliției.
Totul sau nimic. O să obțin o mărturisire.
OK. Îți dau 48 de ore.
Și pe Penhaligon.
Ia-l pe Beck.
Nu. Nu mă înțeleg cu Beck.
Panhandle știe cum lucrez.
Beck e prea demodat. Prea Starsky și Hutch. Nu știe decât una și bună.
Nu pot fără ea.
Cota de pariere este patru la șase.
- Unu la doi. - Doamne, ești mai dur ca Ladbrokes (agenție de pariuri).
Unu la doi dacă obții o mărturisire.
S-a făcut.
Știți că Joanne era catolică?
Nu.
Oh, da. O catolică practicantă, după cum spunea preotul paroh.
O membră a Legiunii Mariei.
Și participa regulat la mesă și confesiune.
Nu lipsea niciodată la mesa de duminică,
până la ultimul Crăciun.
Cine a atras-o spre biserica dvs. trebuie să fi fost atras foarte mult de ea.
Sunt sigură de asta.
Dumnezeu.
- Acționând prin intermediul soțului dvs.? - Da.
A atras-o către Biblie.
Nu credeți că e posibil
să nu fi fost atrasă de Biblie, ci de soțul dvs.?
Dr. Fitzgerald, era o fată de 17 ani. Soțul meu este un bărbat atrăgător
de 46 de ani.
Kenneth?
Un bărbat atrăgător?
La vârsta ei, și eu am făcut o pasiune pentru profesorul meu de muzică care nu era chiar un tinerel!
Știți cum sunt fetele la această vârstă.
Nu știu. N-am aflat încă.
Doamnă Trant, soțul dvs. este un om foarte atrăgător.
Este posibil ca lui Joanne să-i fi plăcut de el un pic?
N-am remarcat nimic care să sugereze asta și sunt sigură că nici Kenneth nu a observat.
El a spus că ea era timidă, o fată retrasă, nu era genul de fată
care face paradă de sentimentele ei.
Poate. Dar asta nu dovedește...
Nu încercăm să dovedim nimic. N-o mai putem întreba pe Joanne ce-a simțit, așa că vă întreb pe dvs.
Doar ne gândim cu voce tare,
ne întrebam dacă nu există o posibilitate, cea mai îndepărtată posibilitate,
ca Joanne să se fi îndrăgostit de soțul dvs., chiar dacă el nu era conștient de asta.
Se pare că e foarte puțin probabil.
Deci e posibil?
Nu am spus asta.
Deci, vreți să spuneți că e absolut improbabil?
Nu am spus asta. Nu am spus că a este absolut improbabil. N-am spus asta!
Cred că nu spuneți câteva lucruri.
Puteți să vă împăcați cu asta?
Nu am făcut nimic rău.
Nu, dar cineva a făcut și dvs. știți cine. Nu credeți că aveți datoria să ne spuneți?
Știu care este datoria mea, doctore!
- Am încercat mereu să trăiesc decent... - Joanne Barnes zace sub o lespede.
Avea urme pe tot corpul lăsate de un suflet bolnav, dement!
Vă rog, nu vreau să aud asta!
Părinții ei zgârie podelele de durere!
- Joanne era o fată bună. Ei repetă mereu asta. - Nu poți să-l oprești?
Cine este ticălosul bolnav care este vinovat pentru moartea acestei fete?
Joanne e moartă! Dean e mort!
Cât valorează aceste morți în raport cu decența dvs.?
37.642 lire.
În acest an financiar.
Atât de mult?
18.400 lire, cercetări privind cancerul.
6.904 lire, paralizie cerebrală.
2.005,23 pentru restaurarea bisericilor.
1.116 lire, ajutoare pentru bătrâni.
În jur de 1.000 de lire, fibroza chistică, câini însoțitori pentru copiii orbi
și pentru văduvele și orfanii polițiștilor.
Plus alte sume mai mici pentru infirmi și nevoiași.
Mă ocup de colectele pentru cercetarea cancerului. Poate faceți și dvs. o donație?
Mi-e teamă că sunt cam strâmtorat, doamnă Trant.
Ea minte.
E loială.
Următoarea oprire la Norma?
Nu. Următoarea oprire, Sarah.
Vine. Dă-mi o liră.
Ai spus 50 de creițari.
Pentru fiecare drum.
Haide, Brian. Mai mult efort!
Demarcare bună! Demarcare bună!
Nu crezi că ar fi mai bine să vorbim afară?
Da.
Dl. Trant pare că se împacă foarte bine cu copiii.
De fiecare dată când profesorii noștri ne vorbeau ne amenințau cu focul iadului
sau cu închisoarea, care era mai rea.
Domnul Trant nu este așa.
Oh, ai noroc.
Poți să vorbești cu el?
Nu se supără dacă te duci și-i spui necazurile tale?
Oh, nu.
Adică nu se supără.
Îi place să știe ce se întâmplă.
Îi place să te duci să vorbești cu el.
Domnul Grogan.
Profesorul meu de istorie.
Toți profesorii spuneau, "Sunt examenele. Este un moment dificil.
Nu suferă. Durează doar o secundă și-l vezi pe diriginte".
Da, și-ți lua trei ore ca să ieși.
Îi spuneam dirigintelui Cap Pătrat
Cineva a spus odată că are apă pe creier.
Lătra! Pur și simplu lătra!
Dar Grogan era diferit.
El întotdeauna părea să știe exact ceea ce ai de gând
fără să se fi întâmplat încă nimic.
Obișnuia să ne ofere o ceașcă cu ceai în ghereta lui.
Lăsa scrumiera la vedere. Te făcea să te simți om, înțelegi?
Asta e ceea ce numesc eu un profesor adevărat.
Sunt surprins că preferați să vorbiți cu noi aici?
De ce? E fascinant.
O experiență nouă pentru mine.
Virginia Trant ne-a spus ea crede că e posibil ca Joanne să se fi îndrăgostit puțin de soțul ei.
Ce părere aveți?
"Îndrăgostită" de el? Ginny a spus una ca asta?
Ce părere aveți?
Îmi vine să râd.
Nu sunt sigură, dar cred că o deranja puțin.
Deranjată?
De o școlăriță amorezată de Kenneth?
Ar fi trebuit să fie destul de nesigură dacă se simte deranjată de asta.
Și este? Nesigură?
Ei bine, v-ați întâlnit cu Kenneth. Orice femeie căsătorită cu el s-ar simți puțin nesigură.
Dar nu i-a dat niciodată motiv.
De unde știți?
Ei bine, eu...
Ei bine, Ginny mi-ar fi spus.
Oricum, el nu a făcut așa ceva.
Nu credeți că e posibil ca Kenneth să se fi simțit flatat de pasiunea lui Joanne?
Poate chiar a încurajat-o.
Un bărbat de vârstă mijlocie care a atras atenția unei fete de 16 ani, o fată drăguță?
Nu credeți că s-ar putea să-i fi făcut plăcere? Mie mi-ar fi plăcut.
El nu ar fi observat. Și el nu are nevoie de aceste "plăceri".
Deci, cu cine a rămas însărcinată Joanne?
Dacă nu cu Kenneth, vreți să spuneți?
Dacă nu Kenneth.
Pentru un psiholog, sunteți un judecător destul de slab al caracterelor.
Stau mai bine cu femeile. Nu-i așa?
Dean a lăsat-o însărcinată pe Joanne. Era îndrăgostit de ea.
Trebuie să-l fi văzut la reuniunile noastre, nu-și putea lua ochii de la ea.
Se uita mereu la ea. Era nebun după ea.
Știați asta, nu-i așa?
Oh, da. Nebun după ea.
Nebun după ea, poate.
Dar nebun în capul lui.
Numai în capul lui.
O pasiunea romantică clasică, fără speranță.
El a idealizat-o, dar nu a atins-o niciodată nici cu un deget.
Dean nu a avut niciodată o relație în adevăratul sens cu Joanne.
El a venit acasă într-un week-end când Michael era plecat.
Știa că era plecat, desigur.
Oricum, el m-a împins din hol până în sufragerie. S-a așezat pe canapea.
Avea unsoare pe pantaloni. Mă gândeam dacă nu va trebui să spăl canapea.
Avea ochii închiși și cânta din Biblie.
Nu i-am dat prea multă atenție.
Ca să fiu sincer, incidentul nu înseamnă prea mult pentru mine. Deloc.
Am făcut o greșeală. M-am dus prea aproape, el m-a atins.
Nu-mi place, i-am spus.
Dar... mâinile lui. L-am împins mai departe. El a venit spre mine.
El nu mi-a dat drumul. Mă strângea și în tot timpul ăsta cita din Biblie.
Și apoi cuvintele s-au schimbat.
A trecut la lucruri personale.
Despre corpul meu, știți.
Cuvinte dure, care spuneau lucrurile de-a dreptul.
Am ieșit din cameră, afară din casă, m-am dus în oraș.
Am revenit acasă seara. Nu lipsea nimic.
Dean nu era un hoț. Nu era niciun semn că el ar fi fost vreodată acolo.
Ei bine, cu excepția petei de pe canapea.
Și Michael, ce-a spus?
I-ați spus?
Nu, nu am vrut să-l supăr.
Nu am vrut să-l rănesc, să aibă probleme.
Ce înțelegătoare.
Nu mă credeți, nu-i așa? De ce aș fi inventat așa ceva?
Pentru a distrage atenția de la Kenneth.
L-ați cunoscut prin intermediul Virginiei?
Da. Am fost împreună la școală. Ne-am întâlnit atunci.
Ah, ea l-a cunoscut prima.
Nu a existat niciodată nimic între Kenneth și mine!
Nimic împlinit.
V-ați fi căsătorit cu el?
Nu m-a cerut pe mine. A cerut-o pe Virginia.
Și Michael v-a cerut mâna. Asta era problema.
Erați atrasă de Kenneth.
- Vă gândiți că dacă v-ați fi căsătorit cu... - N-are rost să mă gândesc la asta.
Să spunem atunci că Kenneth Trant ar fi putea avea intenții ascunse față de Joanne.
Era o fată tânără.
A văzut o mulțime ca ea. Cine l-ar putea condamna pentru aceste gânduri?
Întrebarea - pe viață, cu o recomandare de minim de 20 ani - este dacă
le-a influențat în vreun fel?
Spuneți-mi, doctore,
un om este mai fericit când își urmează instinctele sau când și le reprimă?
Când mi-ai aprinzi țigara, cunosc această privire.
- Nu cred că asta... - Și știți și dvs.
Ș dumneata ai fost a naibii de geloasă pentru că el mi-a aprins țigara!
Sunt sigură că nu pot să te învăț nimic despre gelozie.
Puteți să-mi mai dați una, vă rog?
- Îți iubești, nu-i așa? - Cine?
Kenneth.
Kenneth?
Kenneth. Îl iubești. L-ai iubit întotdeauna.
L-ai iubit întotdeauna pe el. Chiar de la primul dans.
În sala bisericii. Ce muzică era? Mungo Jerry?
David Essex? Îți amintești.
Îți amintești. Atunci te-ai îndrăgostit de el, și de atunci ai rămas îndrăgostită de el.
Nu!
Și apoi el s-a căsătorit cu Virginia.
Idiotul! Ar fi fost mult mai fericit dacă s-ar fi căsătorit cu tine.
Kenneth și Virginia au o căsnicie foarte fericită.
Crezi că Kenneth Trant a făcut sex cu Joanne Barnes?
Nu!
Să mori tu?
Încep să cred că ești gelos pe Kenneth. El nu este genul ăsta de bărbat!
El nu i-a fost niciodată necredincios Virginiei!
Cu nicio altă fată?
Nicio fată! Nicio femeie!
Poți să-ți păstrezi țigara, mulțumesc.
O cunoști pe Sarah Jennings?
Sarah?
De la școala lui Joanne.
Colegă de clasă, de fapt.
Din toate fetele de la școală, m-a ales pe mine.
Ți-a dorit întotdeauna un copil pe care ea nu i l-a putut oferi.
Deci, după o să părăsesc școala, o să trăim împreună.
E un om minunat.
Mă simt... specială când el este acolo.
Mă iubește mai mult decât orice. Nu vreau pe nimeni altcineva.
Kenneth e minunat.
Îl iubesc.
Bun, deci hârtia este mărunțită, cade jos,
și apoi este comprimată hidraulic. Ajunge ca un bloc. Apoi ce se întâmplă?
Merge la reciclare.
Bine.
Am văzut-o pe soția dvs. azi dimineață. A fost la secție pentru o mică discuție.
A amenajat sala bisericii mai devreme, așa ne-a fost spus.
Avea polen pe toate degetele.
Cu ce atrag toate aceste noi grupuri religioase?
Formații rock care cântă pentru Iisus.
Ciudățenii cu o singură lume.
Trâmbițașii Bibliei.
Nu sunt pe terenul meu.
Nu am citit Vechiul Testament.
Credeți că toate aceste povești ebraice vechi sunt adevărate? Adică literalmente adevărate?
Fiecare cuvânt?
Da.
Semnați aici, vă rog.
Soția dvs. crede că sunt niște prostii.
Ne-a spus că merge acolo doar pentru companie. A prietenilor ei, a lui Kenneth.
Așa cum alți oameni se duc la, ne-a spus ea. Doar o scuză ca să ies din casă.
Tu nu te duci la bar, Michael? Nu te superi că ți-am spus Michael?
- Nu. - Fumător?
Nu fumezi, nu bei, nu joci jocuri de noroc. Tu ce faci, Michael?
Sexul este preferatul tău?
Haide, o partidă scurtă în față la Baywatch într-o seară de sâmbătă nu e un păcat de moarte.
Te duci la biserică ca și cum te-ai duce la spălătorie.
Nu e nicio problemă să te duci, doar dacă nu ai niște pete care trebuie spălate.
Și tu ești cel care crede că convingerile lui sunt mai albe decât albul, nu-i așa?
Eu? Voi susține întotdeauna că griul este culoarea predominantă.
Nu ești un om bun, Michael, dar nu ești unul rău.
Ești undeva la mijloc, la fel ca noi toți ceilalți.
Haide, recunoaște.
Recunoaște că ai ascuns o ciocolată sub pernă.
Recunoaște că-ți place schimbarea atunci nu ești plătit la valoarea ta.
Recunoaște pofta, invidia, avariția. Eu recunosc.
Și trebuie să recunoști toate astea înainte să recunoști ce i-ați făcut Joannei!
Continuă-ți monologul.
Eu mai am de lucru.
De când ești membru al Bisericii, Michael?
De zece ani.
Cine te-a introdus? Nu, nu-mi spune.
Kenneth, fratele mai mare. El s-a alăturat, așa că a trebuit să i te alături și tu.
Faci întotdeauna ce face el?
Mă corectez. Întotdeauna încerci să faci ca el.
Dar nu poți, nu-i așa?
Nu ai farmecul lui.
Cum este sa concurezi pe piața sexului cu cineva ca Kenneth?
Doamne, mi-e milă de tine. Întotdeauna al doilea, mereu a doua alegere.
Chiar și în cazul femeii cu care te-ai căsătorit.
Desigur, tu și Norma vă potriviți foarte bine.
Și ea a fost întotdeauna a doua alegere. Pentru Virginia.
Cea mai bună prietenă. Virginia, frumoasa balului.
Virginia a prezentat-o pe Norma lui Kenneth.
A fost ca o lovitură de fulger. Ea s-a îndrăgostit nebunește de el.
Și anii care au trecut n-au schimbat asta.
Ea încă mai tânjește după el, încă vrea să-l atingă.
E la fel de obsedată de el și acum cum era atunci când l-a întâlnit prima dată.
Ea recunoaște. Se laudă cu asta.
- Ne-a spus azi dimineață, nu-i așa? - Da.
Mi-a părut rău pentru ea.
Cum te simți, Michael?
Soția ta iubește un alt bărbat.
Știu.
Știi?
Știam când m-am căsătorit cu ea.
Vă rog să mă scuzați, trebuie să mă ocup de colectarea deșeurilor.
Ești patetic, Fitz, îți petreci zilele așa!
Poți să-mi spui oricum, dar nu-mi spune gras!
Am fost făcut pentru confort
Nu am fost făcut pentru viteză
Ar trebui să știi mai bine!
Dar, iubito, Îți dau tot ce ai nevoie
Nu l-ai mai cântat de ani de zile.
O făcea întotdeauna pe mama ta să râdă.
Da, tocmai m-am despărțit de ea.
Da? Unde?
Unde?
Hei! Vino înapoi. Nu ești prea mare ca să...
- Ba da, sunt. - Da, probabil că sunt.
- Oricum, nu te-am lovit niciodată. - O dată.
Oh, da. O dată în viața mea. O palmă ușoară, dacă-mi amintesc bine.
- M-ai jignit. - Ei bine, ai fost rău.
Eram un copil. Copiii nu înțeleg nimic.
Unde sunt mama ta și Katie?
Cine întreabă? Tu sau prietena ta?
Fasolea asta a prins mucegai. Cum poți trăi așa?
Unde te duci acum?
Ascultă. Dacă ți-ar fi păsat, m-ai fi întrebat până acum.
Nu mă aștepta.
Ei bine, cel puțin să țin legătura cu Katie, dă-mi un telefon sau ceva, vrei?
Da.
Îmi pare rău, dar cred că va trebui să te întorci din nou la cabinetul meu
pentru o examinare mai aprofundată.
Kenneth Trant vine pentru interogatoriu, domnule.
De bună voie?
Foarte de bună voie. Îngâmfat nenorocit. E la fel de vinovat ca dracu'.
Am făcut presiuni asupra restului familiei,
dar toți îl susțin pe Kenneth. Devotați total.
Dar am să-l sparg! Știu că pot.
Îngâmfat, nu-i așa?
Am socotit zilele trecute că, în anii mei de la școală,
mi-au trecut prin mâini între 30.000 și 40.000 de elevi.
Au fost și tragedii de-a lungul drumului.
Leucemie. Accident de mașină. Accident de alpinism la o excursie cu școala.
Și acum asta.
Și nu-ți cunoști întotdeauna elevii foarte bine. Nu poți să-i știi pe toți.
Dar întotdeauna îi simți.
Ca pe unul de-al tău.
De data asta a fost diferit. În acest caz, vă cunoșteați eleva.
Da, după cum v-am explicat.
O cunoșteați mai bine decât pe majoritatea elevilor. Ea făcea parte din frăția dvs.
Ei bine, îndrăznesc să spun, da.
A vorbit cu dvs.?
Bineînțeles.
Despre ce?
De obicei, despre probleme privind biserica, studii biblice.
Nu despre școală sau despre acasă?
Nu, nu prea.
Chiar și atunci când ați condus-o acasă?
Când am condus-o acasă?
Vreți să spuneți că nu ați condus-o acasă niciodată?
De la biserică?
De unde altundeva?
Am crezut că ați vrut să spuneți de la școală.
Da, desigur, am condus-o acasă de la biserică. Din când în când.
În nopțile întunecate?
Exact.
Da. Ați prezentat-o grupului de Crăciun.
Da.
O mulțime de nopți întunecate?
Da.
Deci, ați condus-o acasă destul de mai multe ori?
Da. Dacă mă gândesc bine, da, destul de des.
As,a cum ați spus, eu am prezentat-o, și, fiind directorul școlii ei...
m-am simțit responsabil.
Vorbeați în mașină?
Nu, era un copil foarte liniștit.
Ce vârstă avea?
Nu știți ce vârstă avea?
Nu, ați numit-o copil.
Avea 17 ani.
Avea un certificat pentru studiile secundare.
O tânără femeie, aș spune. Nu-i așa?
Da.
Când aveam 17 ani, aș fi fost ofensată dacă v-ați fi gândit la mine ca la un copil.
Ei bine, desigur, fetele se maturizează mai repede decât băieții.
Știți și dvs.
Eu aș crede că ea s-a bucurat că are șansa de a vorbi cu un bărbat mai în vârstă.
Tații nu sunt buni și băieții de vârsta ta sunt mai mult decât inutili.
Ei bine, se poate, dar ea nu mi-a spus prea multe.
Aș fi fost disperată să găsesc pe cineva ca dvs.
Un fel de unchi.
Deci, de ce nu aveți copii?
Am avut 40.000 de copii.
Nu este același lucru cu unul de-al tău.
Am avut o viață împlinită.
Și soția dvs.?
A avut o viață ocupată, face mult voluntariat.
- Totuși vă lipsesc. - Nu aș spune... Nu, nu chiar.
Nu.
Nu. presupun că sunteți destul de apropiat de unii dintre copii.
Nu în acest fel.
- Ce fel? - Poftim?
"În acest fel". Ce fel?
A fost o insinuare.
Ce-ai insinuant, Detectiv Penhaligon?
Ca un unchi.
Da.
Joanne a vorbit cu mine înainte să moară.
Ea nu ar fi vorbit cu părinții ei. Nu putea să-i înfrunte.
Îi era rușine.
Rușine de ce?
Îmi spuneți dvs. sau trebuie să vă spun eu?
Nu pot să vă spun de ce îi era rușine.
Dacă îi era într-adevăr rușine.
La început ați observat-o de la distanță,
intrând pe porțile școlii dimineața,
stând la coadă la cantină,
privind-o în timpul adunărilor.
Era diferită de celelalte fete. Nu se atașase niciunui grup.
Era ceva mai degrabă vulnerabil în ea. Poate că era timidă.
Și într-o zi o vedeți pe coridor. Plângea. Ar fi trebuit să fie la ore.
Ați întrebat-o ce s-a întâmplat. I-ați spus să vină să discutați după ore.
Până acum, nimic ciudat, neobișnuit, necorespunzător.
Vă faceți treaba. Mai mult decât trebuie.
Preocupat de bunăstarea pastorală a elevilor.
Ea este de o oră acolo, în biroul dvs.
O discuție lungă referitoare la presiunea familiei, care nu se încadrează în problemele școlare.
Sunt și lacrimi, dar și zâmbete. Inima vă bate pentru ea. O consolați.
Un braț prietenos pe umăr, o prindere amicală de mână, o atingere pe genunchi.
- Înțeleg ce vreți să spuneți, doctore. - Bine.
- Ești bolnav! - Bolnav ca și domnul Trant.
Am petrecut o zi în compania lui Joanne.
Nu sunt imun la dependența ei.
Slăbiciunea, fragilitatea ei.
Refuz să participe la asta.
Dacă plecați acum, vom gândi tot ce-i mai rău.
Așa este.
Ei bine, n-aveți decât.
Apropo, mulțumesc,Fitz. - Pentru ce?
- Pentru băutură. - Unu la doi, ai pierdut pariul.
Începeți să-mi cheltuiți câștigurile?
Nu ne purta pică, dar am început să cheltuim de ieri.
Oh, haide!
Plimbă câinele!
- Ah, nu fi așa! - Hei, terminați!
Terminați.
Lăudați-l pe Domnul cel Atotputernic, Regele creației
O, sufletul meu, lăudați-l, pentru că El este sănătatea și mântuirea
Voi toți cei care auziți
Apropiați-vă de templul Lui
Lăudați-l în bucuroasă adorație
Lăudați pe Domnul, Care domnește peste toate
Geneza 3.19.
Nu e un "1", e un "I".
Nu ai văzut tu
Că tot ceea ce este necesar a fost
dăruit de cel care face ordinea?
Isaia, capitolul 40, versetul 6!
Ce este, Kenneth? Ce voi găsi?
"Vocea a spus, strigă. Iar el a spus, Ce să strig?
Orice făptură este ca iarba, și toată strălucirea ei
e ca floarea de pe câmp".
Foarte bine, dr. Fitzgerald. Cum putem să vă ajutăm?
Ea te-a crezut când i-ai spus că era deosebită, nu-i așa?
Nu înțeleg, doctore.
Ai avut întotdeauna o slăbiciune pentru femei, nu-i așa? Nu-i așa, Norma?
De ce nu ai avut o relație cu ea?
E îndrăgostită de tine de peste 20 de ani.
Nu, nu, nu Norma, nu o femeie.
Nu o femeie matură. Nu poți să fii egal cu o femeie, nu-i așa?
Hmm? Ai nevoie de tinere.
Carne tânără.
Este scandalos! Poate să facă așa ceva?
Acesta e un loc de rugăciune!
Ai așteptat până a împlinit 16 ani? Pot să pariez.
Pun pariu că, cu acel pervertit simț al dreptății,
nu te-ai atins de ea până atunci!
O să te dau în judecată. Ieși afară! Lasă-ne în pace sau te dau în judecată și o să-ți iau fiecare bănuț!
Ea te-a respectat.
Ea a crezut că și tu o respecți. Ea a crezut că soarele răsare din fundul tău.
Orice profesor vă va spune că acesta este riscul profesiei...
La fel, doctore, cum un pacient poate să se atașeze emoțional de un psiholog.
Pot să se convingă singur că relația lor merge dincolo de relația profesională,
să-și proiecteze fanteziile lor asupra terapeutului.
Joanne Barnes a fost un copil singuratic.
Poate că ea era în căutarea unei relații speciale.
Poate că a găsit-o. Dar nu cu mine.
Ai făcut sex cu Joanne.
Ea a rămas însărcinată.
Asta era problema?
De asta ai atacat-o?
De asta ai umplut-o cu paracetamol,
ai turnat gin pe ea, i-ai pângărit trupul?
De asta? Pentru că ea era un pericol? Biserica ta? Puterea ta?
Am condus-o acasă pe Joanne Barnes de câteva ori
și pentru asta sunt acuzat de viol și crimă.
Nu am auzit nicio mențiune privind violul.
- Nu am avut nicio relație cu Joanne Barnes. - Atunci cine a avut?
Știți cine a făcut asta.
L-ați avut în custodie.
Dean Saunders. Un mic psihopat vicios.
Acest om...
acest om este disperat,
pentru că l-a avut în custodie pe asasin și el a încurcat totul, nu-i așa?
L-ai condus la moarte într-o celulă de poliție.
Nu-ți proiecta vina ta pe mine!
Nu ascund nimic.
Dean Saunders nu a scris acele graffiti pe ea.
Tu au făcut asta.
Ce înseamnă asta?
La ce te-ai gândit când ai scris acele graffiti pe trupul ei?
Momentul dinainte de crearea Universului, haosul de dincolo de zidul lui Planck.
Această masă în fierbere de spațiu și timp.
Nicio lege, niciun sens, nici trecut, nici viitor.
Big Bang. Momentul în care a fost creat Universul.
Începutul și sfârșitul vieții. Sex și moarte, obsesia ta.
Tu vezi sex în moarte și moarte în sex, și dincolo de asta... nimic.
Asta îmi spune ecuațiile tale, Kenneth. Nu ai credință în Dumnezeu.
Mulțumesc, Dr. Fitzgerald.
Să continuăm.
"Și va veni să ia ce a lăsat el în Zion"...
Ai o criză a credinței, Kenneth, cu 100 ani prea târziu.
Dumnezeu sau nimic, nu poți să-i ai pe amândoi.
"... că este să trăim în Ierusalim".
Eu cred.
Am credință.
Eu cred. - Eu cred. Eu cred.
Te voi preamări, Doamne.
Religia ta este un fals,
un act de teatru pentru visele tale de putere.
Până într-o zi, când începi să-ți pierzi controlul.
Și că atitudinea asta de Dumnezeu se destramă și cu ce rămâi?
O bâjbâială disperată și o partidă de sex fără speranță într-un univers fără Dumnezeu.
"Și vocea a spus...
...strigă.
Iar el a spus, ce să strig?"
O, Doamne milostiv și iertător, curăță-ne de păcate.
Sunteți sfințiți prin absolvirea mea.
Ridicați-vă spiritul și iertați.
Iertați. Iertați!
Ei nu te pot absolvi până nu mărturisești.
Confesează-te mie. Spune. O să te iert.
Eu am făcut asta.
Am chinuit-o, am dezonorat-o.
Am curățat-o și a trimis-o la Dumnezeul ei.
Și Norma?
- Michael! - Da.
- Și Virginia? - Da.
- Și Kenneth? - Da.
E un mincinos!
Și Dean?
Nu!
Ei au vrut să-i scap de Joanne.
Am împachetat-o.
I-am cerut lui Dean să mă ajute.
El a lăsat-o să plece.
Știam că așa va face.
El nu ar fi făcut rău nimănui. Niciodată lui Joanne.
Dean a fost nevinovat. A fost întotdeauna.
Și ești gata să dai o declarație în acest sens?
Oh, da.
Cum de erai atât de sigur?
- În ce privință? - Că el va claca.
Nu eram.
El a făcut asta.
Nu va mărturisi.
- Dar avem declarația. - Nu, va nega totul.
Va da vina pe Michael și pe Dean și va spune că nu știa nimic.
- Și femeile îl vor susține. - Nu se poate.
Ba se poate!
Așa vor face.
Puterea credinței.
Sau sexul.
Sau autoconservarea.
Michael va depune mărturie împotriva lor. Va fi cuvântul lor împotriva cuvântului lui.
Știi de ce avem nevoie?
- Ce? - Un miracol.
Va trebui să te descurci singur, Fitz.
Nu, nu eu. Îmi știu limitele, Panhandle. Ceea ce vezi este ceea ce primești.
Imperfect.
Un zeu al sexului, dar imperfect.